Tidigare på Gotham...
Mario hade kunnat leva ett normalt liv.
Jim behövde inte döda honom.
James Gordon är en av dem.
När jag kommer ut härifrån, blir han den första jag dömer.
Rådet förbereder ett vapen som kan förstöra stan.
Det är viruset. Jag är säker.
Jag har precis upptäckt att någon har lurat mig.
Du måste döda honom.
Du lämnade aldrig gränden, Bruce.
Och för att kunna acceptera det som jag ska lära dig, måste du...
Selina, vänta. Stan har blivit dömd.
- Du måste lämna Gotham idag. - Varför berättar du?
- Jag bryr mig. - Du är inte ens en riktig person.
Du är vaken.
Selina, var ska du?
Döda någon.
Vad är det för mystiskt råd?
Ed gick ut i TV och vips är han försvunnen.
- Oswald, släpp det. - Jag kan inte göra det.
Du kan inte göra så här mot mig.
Jag kräver att få prata med den som bestämmer!
Oswald.
Lever du?
Hur överlevde du?
När du sköt mig Ed gav du mig en anledning att leva.
Hämnd.
Ja.
Om inte...
Vad?
Ville bara se att du var verklig.
- Gud. - Du är svår att döda.
Snarare kackerlacka än pingvin.
Men du skulle bara våga kalla mig Ed.
Jag är Gåtan.
Och jag blev honom när jag dödade dig.
Hallå, Ed.
Jag är inte död.
Det stämmer.
Än så länge.
Jag kom tillbaka från de döda för att döda dig.
Och slutade som fånge.
Tror du verkligen att lite stål och betong kommer att stoppa mig?
Som jag ser det har jag dig precis där jag vill ha dig.
Kanske.
Men inte länge till.
Selina.
Hur?
Jag kom hit för att göra en sak, och det är inte att svara på frågor.
Det må låta konstigt, men tur att du lever.
Det är konstigt.
För du knuffade ut mig från ett fönster.
Vad hade jag för val?
Du tänkte berätta för Alfred om mig.
Att du är ett missfoster?
Hur du bara är en billig kopia
som kidnappade den riktige Bruce Wayne.
Selina!
Selina, sluta!
Han är inte Bruce!
Herregud. Selina.
Hon anföll mig, Alfred. Hon är helt galen.
- Hon behöver en läkare. - Du såg henne. Hon är galen.
Lägg ifrån dig spettet, Bruce.
Jag sa lägg ifrån dig spettet!
Alfred.
Du kan inte...
Du känner inget, eller hur?
Nu tänker jag fråga dig snällt.
Eller så kommer du att uppleva smärta.
Var är Bruce?
Bruce tjänar ett högre syfte än sig själv.
Liksom jag.
För sista gången! Var är Bruce?
Du var alltid snäll mot mig.
Även när du inte trodde att jag var Bruce.
Snälla.
Bara berätta var Bruce är.
Välkommen hem, Bruce.
Lee.
Lee. Vakna.
Mario.
Är du okej?
Jag drömde en mardröm.
Jaså? Berätta om den.
Det fanns ett virus som gick runt i stan.
Det förde fram en persons mörker. Allt de gömde inom sig.
- Och du bar på det. - Jaså?
Vilken mörk del av mig förde det fram?
- Du var avundsjuk på Jim. - Lägg av.
Jag, avundsjuk på Jim Gordon?
Förlåt. Du var det.
Men jag är längre än han.
Vad är det?
På vår bröllopsnatt
sköt han dig.
Det var så verkligt. Jag förlorade dig.
Du förlorade inte mig. Jag är här.
Ta nu din medicin och gå och lägg dig.
- Så ledsen. - Jag vet.
Drick nu.
Tänk på saken, Harvey.
Rådet har funnits sen förra seklet.
Det är helt rimligt att de har gömställen över hela stan.
Och där gömmer de virusbomben? Låter rimligt.
Ja, så jag grävde djupare i Kathryns egendomar.
Hon äger ett bostadshus nära Miller Harbor.
Men de angivna kvadratmetrarna stämmer inte
med de i stadsarkiven och ritningarna. Över 186 kvadratmeter fel.
Har de ett hemligt rum där?
Men enligt din logik kan det finnas mängder
med hemliga rum runt om i stan.
Virusbomben kan finnas var som helst.
Du är med i klubben nu.
Kathrynkvinnan litar på dig. Du kan väl vänta på att hon ringer?
Är jag försiktig så får hon aldrig veta.
Om bomben är där kan jag sätta punkt för det här.
Var i byggnaden ligger det hemliga rummet?
Källaren, säger Lucius.
Då får vi väl undersöka källaren.
Har du problem med honom?
Han är smartare än jag.
- Ja. - Kom då.
Varför gömmer ingen saker på ställen
där jag faktiskt vill leta?
Som på ett bryggeri eller en strippklubb.
- Eller ett kasino. - Precis.
Allt jag ber om är lite hänsyn.
Det här var bättre.
Vad är det här?
En spricka i väggen.
- Jag tror att det är en dörr. - Jag tänder.
Vi behöver bara hitta ingången.
Det var med flit.
Herregud.
Jag ser ingen bomb.
Varför skulle det vara lätt?
Vad är det där?
Det ser ut som en uggla.
Gjord av...
Glas.
Det är Gotham.
Det måste vara vi.
- I nedre hörnet. - Ja.
Vad är de vita markeringarna?
- Rådets hemliga platser? - Rimligt.
Då skulle bomben kunna finnas där.
- Herregud! - Ner!
Jag märker att du håller dig i form, Jim.
Kan inte säga detsamma om Bullock.
Minns du att jag lovade att straffa dig för dina brott?
Jag har kommit för att infria mitt löfte.
Nej, jag sa Gordon.
Nej, kriminalassistent Jim Gordon.
Va? Be honom att ringa mig så fort han får meddelandet, okej?
Du borde gå till läkaren.
Visst. Du, tänk efter.
Minns du något mer?
Bara vad jag redan berättat, Alfred.
Klonen kom hem till mig och pratade om att Gotham skulle dömas och...
Att många skulle dö.
Det är det jävla Ugglornas råd, eller hur?
Jag varnade dig.
Jag varnade dig för vad som händer om man väcker björnen.
Vill du ha en medalj?
Det enda viktiga är att de har Bruce.
- Tror du att han lever? - Min pojke lever!
Och du...
Du ska hjälpa mig att hitta honom.
- Nej, det ska jag inte. - Låt bli.
Vad då, är du fortfarande arg på Bruce
för att han inte sa att din mamma var en bedragare?
Han har varit lojal mot dig. Han har varit snäll.
Han var din vän och nu när han är illa ute
tänker du inte lyfta ett finger?
Jag vet inte vad jag vinner på det.
Du borde skämmas.
Du är precis som din mamma.
Gå då. Spring din väg.
Och kom aldrig tillbaka.
Jag mår bra, tack.
Bullock.
En unge såg Barnes springa från brottsplatsen.
Bra. Prata.
Såg en snubbe i läder. Hade en yxa fäst i armen.
Körde iväg i en skåpbil.
- Vad för sorts? - För att hugga grejer.
Vad för sorts skåpbil?
Visst. Genovese Meats.
Efterlys skåpbilen.
Barnes har Jim.
Han för honom någonstans.
Du gör bladet för tunt.
Det kommer att gå av när du försöker hugga mig.
Det får vi snart veta, Edward.
Jag sa åt dig att inte kalla mig det.
Vad? Edward?
Men du heter så, Edward.
Edward.
Sluta!
Du är patetisk, visste du det?
Jag är åtminstone här
för att jag försökte lista ut
vem det är som styr Gotham.
Du är här för, vadå?
För att jag inte älskade dig tillbaka.
Släpp det.
Nej.
Du älskade inte mig tillbaka.
Men det är inte därför som jag är här.
Jag är här för att du förstörde imperiet jag byggt upp.
Jag är här för att du sköt mig.
Och ingen beter sig som dig och överlever.
Lycka till med att utkräva din hämnd när jag är borta.
Snälla.
Försök fly och jag kallar på vakterna.
Jag antog det.
Därför mutade jag vakterna att förgifta ditt kaffe.
- Du ljuger! - Ja, det gör jag.
Men jag stal en pil från vakterna för ett par dagar sen.
Jag planerade att använda den på dem, men...
Du måste göra bättre ifrån dig än så...
Hjälp.
Vad gör du?
Sluta!
Kom igen.
Sluta!
- Vad gör du? - Du förstår inte...
Jag ska frigöra dig, Bruce.
Frigöra dig från det blinda ursinnet från ditt mörkaste minne.
Det är ett sista steg kvar.
Mina föräldrars mord.
Vill du ta bort smärtan från den natten?
Ja.
Men du måste vara villig.
Jag kan inte ta något du inte ger upp.
Min mammas pärlor.
Lås in dem och bli fri från smärtan.
Bli stark.
Blir den beskyddare som Gotham behöver.
Förlåt.
Jag vill, men...
Jag kan bara inte.
Då tror jag att det är dags för mig att berätta sanningen.
Du lurade mig, Jim.
Det var synd.
Jag hade höga förhoppningar.
Du kunde ha spelat en viktig roll i Gothams framtid.
- Hör här... - Förolämpa mig inte mer genom att ljuga.
Jag vet att du tog mitt nyckelkort till professor Stranges labb.
Märkligt att Strange inte nämnde det.
Han och jag ska pratas vid.
Vem mer har du anförtrott dig till?
Harvey Bullock, så klart.
Vad är det här, en sista intervju?
Det kan man säga.
Vem mer har du pratat med?
Rådet beställde mordet på min pappa.
Ni fick min farbror att ta livet av sig.
Ni kan dra åt helvete.
Är du hennes knähund nu eller?
Jag vet att du är en galning. Men du brukade stå för något.
Dina försök att vända intendent Barnes emot mig är tröttsamma.
Han förföljde inte dig för att jag bad om det
utan för att han vet, liksom jag,
att du är Gothams fiende.
Familjen Gordon var alltid så envisa.
Men jag är ledsen över att du inte får se slutet på vår lilla berättelse.
När klockan stannar
och Gotham faller...
Intendent,
han är din.
För in i protokollet att James Gordons rättegång har börjat.
Nathaniel Barnes är domare,
jury och bödel.
ARKHAM MENTALSJUKHUS
Blinka lilla doktorn där, hur jag undrar vart låset är.
Fjärran lockar Arkham min syn.
Synd att maken är uppe i skyn.
Smart. Hur är livet på dårhuset?
Det är jämna plågor.
Förlåt att jag säger det här, Leslie kära,
men du ser inte ut att vara dig själv.
Sover du bra?
Eller plågas du av mardrömmar?
Vill du höra en lustig sak, Jervis?
Snälla berätta, jag älskar lustiga saker.
Jag la aldrig skulden på dig för att du infekterade Mario.
Jag menar, varför skylla på en galning?
Så jag la skulden på Jim.
Klokt.
Men knappast så att man skrattar ihjäl sig.
Varför infekterade du honom?
Är det frågan som stör din nattsömn?
Du ville skada Jim. Varför infekterade du inte mig?
Varför fick Mario lida?
Minns du när vi drack te i ert förtjusande hem?
- När du sköt Valerie Vale. - Ja. Bra minne.
Jag såg hur du tittade på James Gordon.
Du älskade honom.
Och den kärleken blev Marios dödsdom.
- Det är helt ologiskt. - Det är visst logiskt!
Jim Gordon förtjänar inte kärlek! Jim Gordon får ingen kärlek!
Jag infekterade din make,
du skyller på Jim.
Din kärlek till honom förvandlas till hat.
Det är helt logiskt.
Och det fungerade.
Men vet du vad som är så roligt?
Stackars Mario ligger kall i marken.
Och du sitter här och skyller på Jim.
Du skyller till och med på mig.
Men gissa vem som verkligen bär skulden?
Det gör jag.
Det är vad jag kallar lustigt.
Min dyrk blev konfiskerad!
Nu är vi båda fast i detta onaturligt fuktiga helveteshål.
Jag hoppas du är nöjd nu.
Slog vakterna ner dig?
Det vet du att de gjorde.
Då är jag nöjd.
Varför håller de oss här? Varför dödar de oss inte?
Jag vet inte.
Sedan mitt första möte
med en kvinna vid namn Kathryn,
har jag inte träffat ledningen.
Men enligt vakternas skvaller
planerar rådet en attack på stan.
Okej.
Du vill döda mig, jag vill döda dig.
Att vara inlåsta i burarna hjälper ingen av oss.
Vi måste fly.
Det kommer bara att fungera på ett sätt.
Vi måste samarbeta.
Vi måste ha regler.
- Inget sabotage. - Naturligtvis.
- Inga mord på området. - Jag håller med.
Och ett sex timmar långt uppehåll efter flykten.
Om jag oroar mig över att du tänker döda mig
kan jag inte koncentrera mig och det är inte bra.
Jag håller motvilligt med.
Då hjälper vi varandra att fly. Tillsammans.
Så att vi är fria att döda varandra på utsidan.
Överenskommet.
Vad tänker du visa mig?
Sanningen, Bruce.
Min sanning.
Detta är inte ett av mina minnen.
Det är ett av dina.
Vi hade inget val. Lagarna var tydliga.
Och du var inte här.
Thomas och Martha Wayne var Gothams ledare.
Stan hedrade dem. Jag hedrade dem.
Han hotade att avslöja oss.
Deras pojke då, Bruce?
Deras son?
- Han blev inte skadad. - Det var ju åtminstone något.
Hela den här tiden, Bruce,
var rådet bara ett sätt att uppnå ett syfte.
Att låta oss bevara lugnet i Gotham.
Oss?
Vilka är ni?
En sak i taget, Bruce.
Poängen är att rådets dagar är över.
Och de måste betala för sina brott.
- Mordet på mina föräldrar. - Precis.
Detta är din chans, Bruce.
Tänker du hjälpa mig?
Saker och ting hade kunnat sluta helt annorlunda.
Vi kunde ha rensat upp stan tillsammans.
Men när det var dags så satte du dig upp emot mig.
Du satte dig upp emot Gotham. Mot rättvisan.
Erkänner du eller nekar du?
Om du frågar om jag sköt dig och skickade dig till Arkham,
så ja, då är jag skyldig.
Du döms till döden genom halshuggning.
Den ska genomföras med en gång.
Du vet väl att dina nya herrar bara är en bunt mördare?
De tänker släppa ut viruset i en jätteattack
och infektera både oskyldig och skyldiga.
Tror du fortfarande att viruset är en förbannelse?
Säg mig,
är styrka en förbannelse?
Är skärpa en förbannelse?
Du är precis som Lee Thompkins.
Vad pratar du om?
Hon kom till mig strax efter att du sköt ihjäl hennes make.
Hon ville veta om han skulle ha dödat henne.
Jag berättade att viruset är en gåva.
Precis som du så förstod hon inte.
Det enda hon fick ut av att besöka dig
var att Mario var fullkomligt galen.
Några sista önskemål?
Ja!
Min bricka.
Om jag ska dö så vill jag dö med den.
Jag förtjänar det. Från en soldat till en annan.
Eld var det här, intendent.
Din dåre! James Gordon, härmed...
Rör dig inte!
- Jag har dig, kompis. - Han flyr.
Alvarez, har du hört något om Barnes?
Inget än.
En dåre springer runt
i en läderdräkt med en yxa till arm.
Jag vet att detta är Gotham, men kom igen. Gör något.
- Jim. - Jag är på väg till Kathryns hus.
Kanske hinner jag dit innan hon inser att jag flytt.
Ifall jag springer på Barnes.
Det är Bullock. Vad?
Ja. Tack.
Det var O'Toole. Insatsstyrkan hann dit först.
De för in Kathryn nu. Äntligen lite goda nyheter.
Gordon!
Var fan har du varit?
Jag har försökt nå dig hela dagen.
Alfred? Vad har hänt?
Det är Bruce. Han har blivit kidnappad.
Varför kan inget gå bra?
Jag vet inte hur, men han är borta.
Du kommer inte att tro detta, men de som ligger bakom
är en skuggorganisation som styr hela Gotham.
- Ugglornas... - Ugglornas råd.
Vi har hållit på att utreda rådet
och Kathryn Monroe i flera månader.
Fram till i morse jobbade jag under täckmantel i organisationen.
- Nämnde de någonsin Bruce? - Aldrig. Varför kidnappade de honom?
Jag kan ha stött på dem tidigare i år.
- Hur länge har han varit borta? - Jag vet inte.
- Kan vara flera dagar, flera veckor. - Veckor?
Vadå saknad i flera veckor? Du har bara ett jobb.
Tror du inte jag vet det?
De ersatte honom. Med en...
Med en exakt klon som skapats på Indian Hill.
Vänta lite. Backa. Jag tyckte du sa "klon"?
Det gjorde jag.
- Jag måste sätta mig. - Okej. Vi tänker igenom det här.
Alfred, har du och Bruce gjort något
som kan ha intresserat rådet?
Vi bröt oss in i ett av deras hus
för att försöka hitta något att använda emot dem.
Men allt vi hittade var en löjlig ugglegrej i glas
som jag lyckades ha sönder.
Glasuggla?
Kan den sättas ihop igen?
- Hur så? - Vi hittade en till uggla i morse.
När man lyser på den dyker en karta över Gotham upp.
Vi tror att kartan visar rådets hemliga gömställen.
Bruce skulle kunna vara på ett gömställe.
Var fan är er uggla då?
På grund av omständigheter bortom vår kontroll
gick ugglan sönder.
Men om vi sätter ihop ugglan som du stal,
kanske vi kan hitta Bruce och bomben.
- Har du kvar bitarna? - Skämtar du eller?
Efter allt besvär med att få tag på den.
Jag kommer strax tillbaka.
Hjälp!
Släpp ut mig eller så dödar jag honom! Nu!
- Lugna dig. - Hur kunde du göra så här?
Öppna min cell!
Skjut honom. Vad väntar ni på?
Skit samma.
Backa.
- Vänta. Är det här Jell-O? - Överraskning.
Din dödsscen var ganska övertygande.
Jag har ju övat.
Säg till om ni ser något.
Uppfattat.
Kriminalassistent Gordon.
Jag borde väl inte bli förvånad.
Nej, det borde du inte. För henne till lådan.
Jag har sett kartan.
Jag vet att rådet har hemliga ställen runt om i stan.
Var gömmer du bomben?
Vilken bomb?
Vad har Bruce Wayne med saken att göra?
Varför kidnappade du honom?
Jag har ingen aning om vad du pratar om.
Du är inte allsmäktig.
Rådet, de kan inte hålla dig trygg.
Dessutom, vad ska medlemmarna tänka när de ser sin ledare skaka galler?
Tror du att jag är ledaren?
Hela den här tiden, och du vet ingenting.
Gör du?
Okej.
Varsågod.
Är det här ugglan? Vad hände med den?
Jerome Valeska slog sönder den när han bröt sig in i huset.
- Kan du sätta ihop den igen? - Jag kan inte ens lägga pussel.
Jag bara trycker ner bitarna tills de passar.
Men vänta lite. Vi har en kille här
som gör lerformar av mordoffrens ansikten.
- Jag ringer honom. - Okej.
Var är Gordon?
Han förhör Kathryn Monroe.
- Kvinnan från Ugglornas råd? - Ja.
Okej.
Jag menar nej. Nej, inte kvinnan från Ugglornas råd.
Herregud, nej. Inte hon.
Berätta var Bruce Wayne är annars kommer du att ångra dig.
Alfred. Jag sköter det här.
Snäll polis, elak polis?
Den rutinen är lite gammal. Eller vad säger ni, mina herrar?
Ja, men jag är ingen polis.
Jag är butler.
Vad har du på dig?
Stanna där.
Mina damer och herrar!
Vem är det där?
Rättegången har börjat.
Alfred.
- Alfred, det räcker. - Är han helt från vettet?
- Det är hans drag. - Berätta var Bruce Wayne är,
eller så kommer jag att slita ut inälvorna på dig!
Kanske ska jag försöka med den andra handen.
Alfred!
Vad fan är det som pågår?
Okej.
- Lugna dig! - Jag är okej.
Ni två. Sluta nu.
Vi har värre problem. Barnes är där ute.
Han slet sönder stationen och använde sömngas.
Ni och hon måste ut nu. Kom.
- Ta henne. - Res dig!
- Var är han? - Jag vet inte.
Ni!
Ni korrumperade det här huset!
Allihop, med era svagheter, era kompromisser!
Det här stället var min kyrka.
Okej. Det räcker så.
Bullock, du och Alfred för ut Kathryn genom garaget.
Jag lämnar dig inte ensam med honom.
Alfred, du gör det. Hon är nyckeln till att hitta Bruce.
- Intendenten! Hjälp mig! - Håll käften!
Barnes, det här är din sista chans! Ge upp!
Hur vågar du hota mig?
Du förstörde det jag brydde mig om allra mest.
Och straffet för det är döden.
- Jag tror inte han ger sig. - Ja.
Intendent!
Sluta upp med dumheterna och för mig härifrån!
Dumheter?
Detta är rättvisa.
Nej!
Barnes.
Det är helt rätt, Jim,
att du ska sluta dina dagar här.
Ryktet kommer att gå.
Ingen kommer att undfly bödelns klinga.
Nej!
Du ska möta domen. Du ska dömas!
Vet du vad, intendent? Det här är en kyrka.
Min.
Vår överenskommelse gäller i fem timmar till.
Jag är medveten om det.
Hur tänker du vinna, Oswald?
Barbara Kean styr den undre världen. Vi har gängen.
Du har bara dig själv.
Jag har faktiskt en armé av Hugo Stranges monster.
Men även om jag var ensam,
så skulle du inte ha en chans.
Det får vi väl se.
Vi får väl det.
- Hör av dig om du behöver mig. - Visst.
Lee?
- Vad gör du här? - Hämtar lite grejer.
Trodde du att jag hörde om Barnes och kom för att hjälpa till?
Är det verkligen så knäppt?
Det var bara dålig tajming. Jag hade inte kommit om jag hade hört något.
- Jag är färdig med det här stället. - Du säger det, ja.
Barnes älskade Gotham City-polisen, men idag försökte han förstöra den.
Det var viruset.
Eller så upptäckte han sanningen. Att det inte finns någon rättvisa här.
Du har fortfarande inte betalat för smärtan du orsakat.
Jag antar att det är skillnaden mellan oss.
Jag är beredd att betala för vad jag har gjort.
Vad pratar du om, vad har du gjort?
Inget. Det spelar ingen roll.
Jim, han som jobbar med ugglan säger att han behöver en timme till.
- Vad ville Lee? - Ingen aning.
Men om vi hittar var ställena ligger,
så måste vi vara redo att gå in.
Kathryns död kommer bara att ge rådet ny energi.
Tvinga deras ledare att agera.
Vänta. Finns det någon över henne? Vem?
Jag vet inte.
Kom igen, Bruce.
Ugglornas råd måste betala för vad de gjort.
Det är det enda sättet.
Tack.
Säg mig,
hur känner du nu när du tänker på mordet på dina föräldrar?
Jag känner...
Inget.
Talons har tjänat rådet sedan starten.
Rådet väljer ut dem från barnhem. Tränar dem.
Det jag gjorde mot dig har rådet gjort mot dem i över 200 år.
Men processen gör mer än att eliminera alla känslor.
Skär av det minsta fingret på din vänstra hand.
Ska jag säga åt honom att äta det?
Säger jag till honom så gör han det.
Bind om det.
Smärtan från våra minnen kan ge oss ärr, men de definierar oss också.
Försvinner smärtan blir ditt sinne till lera som jag kan forma.
Jag berättade sanningen. Vi ska störta Ugglornas råd.
Och du kommer att bli det perfekta vapnet.
För du gör precis som jag säger åt dig.
Eller hur?
Ja.
Jag sa ju att det skulle fungera.
Nu gäller det. Du kan hitta Bruce och sätta punkt.
Alvarez, kalla in insatsstyrkan.
Jag vill ha varenda polis i tjänst i uniform och redo att köra.
Vad väntar du på?
Jag kom för att säga att Arkham ringde.
Barnes rymde från transporten. Slog ner tre vakter. Han är på fri fot.
Vi grep honom för fem minuter sen.
Det kommer mer.
Vad gör den där här? Den ska vara på Lucius kontor.
Han måste ha flyttat den. Skulle göra lite tester.
Virusprovet vi fick från Hugo Strange. Det är borta.
Kanske tog Lucius det. Det är bara ni som vet koden.
Ja.
Nej. Lee kan den också.
Undertexter: Sara Carolina Ellinor Lindsten